Velkommen til JFK International Airport.
Fly 1607 fra Nantucket afgår nu fra Gate 11A.
Åh undskyld.
- Davs, mor. - Chloe, velkommen hjem.
- Du er vel hjemme? - Jo, alt gik godt.
- Din bror er så spændt på at se dig. - Jeg glæder mig til at se ham.
Er alt parat til fars surpriseparty?
Skat, far er her ikke, når du kommer.
Hvad? Hvorfor ikke? Hvad er der sket, mor?
- Han var nødt til at gå på arbejde. - Sagde du, jeg kom?
Ja, skat, det gjorde jeg. Men de ringede i morges og...
Hvad hedder hans fly?
Det er til London... 335.
- Han var ked af det... - Sig til Raymie, jeg kommer og spiser.
Tak.
Værsgo.
Du må have set alt, du er midt i en ny katastrofe, hver gang jeg ser nyheder.
Ja, det er beskidt arbejde, men nogen må gøre det.
- Må jeg spørge om noget? - Ja, selvfølgelig.
- Læser du Biblen? - Sikkert ikke så tit som dig.
Mathæus 24.7 siger, der vil komme hungersnød og jordskælv.
Alle disse katastrofer og krig er alt sammen tegn.
- Vidste Gud, at alt det ville ske? - Gud ved alt, min ven.
Hvorfor gjorde han så ikke noget?
Han er jo Gud. Kunne han ikke have stoppet oversvømmelsen?
Det er en falden verden, vi ødelagde den ved at begå den første synd.
Hvem ødelagde den? Mig? Dig? Ham?
- Guds veje er... - Uransagelige, ja.
Men folk bliver ved med at tro, han elsker dem. Det er uransageligt.
Undskyld, jeg forstyrrede.
Skal vi samme vej?
Jeg kunne godt lide din lille tale.
- Ja, det må du undskylde, - Nej, det er fint, den var god.
- Det er ikke første gang, du holdt den. - Første gang offentligt.
Cameron Williams. Mine venner kalder mig Buck.
Jeg hedder Chloe Steele. Mine venner kalder mig Chloe.
Du går på college?
Undersøgende journalistik lønner sig.
Du skal have tak for at redde mig fra den gale kone.
Tak min mor, jeg øver mig på hende.
- Er hun... - Gal?
Jeg kiggede i synonymordbogen i morges-
- og jeg besluttede mig for ordet "skør".
Skør? Det er et godt ord.
- Må jeg byde på kaffe? - Ellers tak.
Kom nu! Hvad hvis jeg frister med en af de fantastiske...
- Små æsker med jordbærsyltetøj? - Det lyder fristende.
Men jeg venter på en, han burde her hvert sekund.
Min far.
Jeg kom for at overraske ham på hans fødselsdag, men jobbet kaldte.
Jeg kan dårligt vente...
Stjal du min kasket? Du slår mig ihjel...
Ha' en god tur.
- Davs, skat. - Hej.
- Hvad laver du her? - Jeg tog hjem for at overraske dig.
- Skat, jeg blev kaldt på arbejde. Ja, det sagde mor.
Bare du havde sagt, du kom. - Vent, du er...
Du er Cameron Williams.
- Er I? - Vi har lige mødt hinanden.
- Det glæder mig, kaptajn. - Ray.
Nu skal jeg give jer fred, det var virkelig rart at møde dig, Chloe.
- Du ser fantastisk ud. - Tak.
- Kom, hvordan går det på uni? - Det går fint.
Hvad?
Ved du, hvad jeg tænkte, da mor sagde, du ikke var hjemme?
At du havde forladt hende.
At du havde pakket dit habengut, smækket med døren og var kørt.
- Din mor og jeg har det fint. - Det er i orden, jeg klandrer dig ikke.
- For hvad? - For at stikke af.
Men jeg stak ikke af. Du sagde, du troede det.
- Hvem er pigen? - Hvilken pige?
Stewardessen? Den smukke blondine.
Stewardessen? Jeg arbejder med masser af stewardesser.
Jeg kender ikke engang hendes navn.
Hvis det her var for et år siden, før mor flippede ud-
- ville du være hjemme nu. Vi ville alle sammen være hjemme.
Du ved, at mor og jeg giftede os, da vi var meget unge.
Og de forandringer, der sker med en mellem 20 og 50, er enorme.
Hun gør bare, hvad hun mener er rigtigt, giv hende en chance.
Mig? Hvad med dig? Det er dig, som er på vej til London.
- Du har ikke været hjemme siden jul. - Jeg læser.
Og jeg har mit arbejde.
Hun tvinger det hele tiden ned i halsen på mig.
Jeg ved det, jeg ved, at det sidste år har været en stor omstilling.
Men hun er din mor, og det vil være godt, hvis du-
- nej, hvis vi begge støtter hende lidt mere.
- Du må savne hende. Ja, det gør jeg.
Men hvis hun forlader mig for en anden, hvorfor så ikke Jesus?
Hvor er din ring?
Den ligger i bilen. Jeg har den aldrig på, når jeg flyver.
Chloe, din mor betyder alt for mig, og det ødelægger jeg ikke.
Jeg må løbe, vi snakker sammen, når jeg kommer tilbage.
- Jeg er her ikke, når du kommer hjem. - Men du kommer snart igen, ikke?
Værsgo. Bilen står det sædvanlige sted.
Vær sød ved mor, hun kommer over det. Jeg elsker dig.
Har du det godt?
Ja, jeg har det fint.
Tillader du?
Undersøgende journalist, du ved.
Ja.
Tak.
- Så? - Jeg er bare lidt skuffet.
Det betød meget for mig, at vi var sammen og hyggede os.
Han var sikkert blevet, hvis han kunne.
Så kalkunen, gribben går hen til gaten og smider to døde kaniner på gulvet.
Og stewardessen siger: "Beklager, du må kun have et styk håndbagage."
- Undskyld, kaptajn, men den var dårlig. - Hattie syntes, den var sjov.
Hvis du har flere dårlig vitser, så kom til mig.
Marcus, er computerproblemet løst?
Nej, PanCon. Tilsyneladende er udstyret i cockpittet gammelt.
Ja, og jeg flyver østpå. Om seks timer er jeg ni timer ældre.
Fortsæt sådan i seks år, så indhenter du mig. Tillykke med fødselsdagen.
Tak.
Det lyder, som om din mor ikke taler om andet.
Sådan virker det nogle gange.
Hvordan kan nogen se et jordskælv i nyhederne-
- og prøve at overbevise alle om, at det er godt.
Synes du, det giver mening?
Dagen efter tsunamien mødte jeg en kvinde, Medina.
Hun mistede tre af sine fire børn i bølgen. De blev trukket til havs.
Hun kunne kun klamre sig til et træ med et halvt år gammelt barn i armene.
Hun var så sikker på, at Gud havde reddet hende og babyen,
- at hun faldt på knæ og takkede Ham.
Takkede hun Ham for at dræbe de andre?
Det nåede hun ikke.
Om aftenen nægtede hun at lade sig evakuere.
- Herren vågede jo over hende. - Og?
Jordskred. Det begravede hele landsbyen under tre meter mudder.
Hvordan kan man opleve sådan noget og...
Hvis man ser godt nok efter, ser man, hvad det end er, man søger.
Du skal måske ignorere en masse andre ting for at gøre det-
- og en af dem kan være sandheden.
Hvad med dig? Hvad så du i den landsby?
Jeg så en masse mennesker, som havde mistet alt af betydning for dem.
- Spurgte du dig selv hvorfor? - Jeg ved hvorfor.
- En tsunami. - Du ved, hvad jeg mener.
Nej, nej, det gjorde jeg ikke.
Hvis man søger efter en forklaring, på hvorfor den slags sker-
- kan man ende med, at råbe ad fremmede i en lufthavn.
- Jeg er vild med det smil. - Åh nej...
- Hvad? - Jeg tænkte bare på Rays vittighed.
- Han får mig til at grine. - Ray? Mener du kaptajn Steele?
- Kun sammen med andre. - Mener du det? Er I to?
Nej, ikke endnu, men vi har aftalt at være sammen i London.
Hvorfor har du ikke sagt noget? Hvor skal du hen? Hvad med detaljer?
Jeg havde brug for en at tale med i dag. Tak.
- Jeg ringer til dig fra London. - Mr. Williams. Du skal ud til flyet nu.
Jeg må jo sørge for, at du ikke glemmer mig.
Du har nok en pige i hver lufthavn. Ringer du til dem alle sammen?
- Chloe! - Davs, Jim.
Jeg har de her billetter til din far, de er til i morgen aften.
U2. Det må jeg sige.
- De må være svære at få. - Det tog mig to uger.
To uger.
Det gør mig ondt.
- Du må komme nu. - Jeg kommer.
Chloe, jeg...
- Vil du give dem til min far? - Selvfølgelig.
- Undskyld, værsgo. - Tak.
- DU må gå nu. - Undskyld...
Undskyld, kaptajn, Chloe bad mig give dig dem her.
- Er du ikke GWN-fyren? - GWN-fyren? Jo, det er mig.
- Cameron Williams, Chris Smith. - Goddag.
Velkommen om bord på PanCon 257 til London.
Flyvetiden er 6 timer og 30 minutter. Jeg ønsker jer en behagelig rejse.
Fik du hendes nummer?
Jeg så jer i loungen for en time siden, og du var den sidste, som gik om bord.
Og jeg som kunne have tilbragt den time med dig i stedet.
Jeg ved ikke, hvorfor I fyre i tv altid er dem, som scorer pigerne.
Måske fordi vi ikke render rundt og ligner en forpremiere på Glee.
Den er tak for chancen for at flyve på første klasse.
Tak ikke mig, men ham, som skulle have siddet ved siden af dig, burde.
Dig kender jeg.
- Se, George. Det er Frank Sinatra. - Hvad sagde du?
Det er Frank...
Hører du George? Vi er hjemme.
Hjemme? Vi er ikke hjemme.
Han bliver undertiden lidt forvirret.
Goddag. Jeg er Rayford Steele, kaptajn på PanCon 257.
Vejrforholdene er gode, så vi får en behagelig tur til London.
Læn jer tilbage og nyd vores gode service.
Vi serverer gratis drikkevarer og snacks om et øjeblik.
Du behøver ikke forklare noget, gør det, du er bedst til, hold dem hen.
Men ser du tegn på, at de lugter en overtagelse, så drop det hele.
Jeg efterlod firmajetten i Houston.
Jeg får aftalen underskrevet, før de opdager, jeg er væk.
Sørg for det, Adios, få det på plads.
PanCon 257, du har starttilladelse.
Chloe! Chloe!
Kom her! Du godeste, hvor er du blevet stor.
Kom så.
- Købte du noget til mig i lufthavnen? - Vent og se.
Godt, se i tasken.
Det er baseballhandsken jeg har ønsket mig.
Mor! Chloe er her!
Hun er her. mor!
- Davs, min skat. - Hej.
Du godeste.
Du ser vidunderlig ud.
Har du lyst til noget at drikke?
- Ja, tak. - Mor, jeg fik en ny baseballhandske.
Seks timer til London. Det griner vi snart af, hyperjetten ændrer alt det.
- Ja? Hvordan det? - Forsvarsministeriet.
Sagde du forsvarsministeriet?
De har udviklet et nyt fly, som tager 300 passagerer ved mach 40.
New York til London vil tage seks minutter.
- Det er ret hurtigt. - Jeg tror, det er løgn.
- Det er et godt gæt. - De kan ikke have gjort det selv.
De må have dekonstrueret det fra noget andet, sikkert noget fra Area 51.
Ja... - Scotch, tak.
Blev far overrasket?
Ja, det kan man godt sige.
Det må have betydet meget for ham, han virkede ked af at skulle af sted.
Det kunne jeg mærke.
- Hvordan gik turen? - Ret godt.
- Og skolen? - Alt er godt.
Du gætter aldrig, hvem jeg løb ind i lufthavnen. Buck Williams.
- Undskyld, Cameron Williams. - Fra nyhederne? Mener du det?
- Kom du til at tale med ham? - Ja, det gjorde jeg faktisk.
Han er en rar fyr...
- som tilfældigvis er virkelig flot.
Jeg fortalte ham, at du var en fan.
Og du er ikke den eneste, som tror at hvert jordskælv er verdens ende.
En skør kone lagde sin klamme hånd på ham i lufthavnen...
Jeg mente det ikke sådan.
Men under alle omstændigheder, så virkede han rar.
Chloe, min ven, jeg vil ikke presse dig.
Jeg ved, det må føles sådan.
Jeg vil bare have, at du forstår det.
Det her er vigtigt for mig, og det er du også.
- Jeg vil bare have, at du er klar. - Klar til hvad?
Glem det.
- Lad være at afbryde mig... - Jeg er lige kommet, mor.
Jeg kan ikke klare en dyb samtale nu.
Det forstår jeg, men lad mig lige tale ud.
Jeg har bedt for, at du kom og tror, at det er derfor, Gud førte dig hertil.
Hvad sagde du? At Gud førte mig hjem? Gud har ikke bragt mig hjem.
Jeg købte billetten og steg på flyet. Gud havde intet med det at gøre.
Hvis Gud fik mig hjem til fødselsdagen, hvorfor sendte Han så far til London?
- Måske, fordi vi skal tale sammen. - Det tror jeg ikke.
Men en ting er sikker, Gud er grunden til, at far ikke er her.
Chloe!
Jeg skynder mig tilbage.
- Vil du have en hånd med kufferten? - Bad jeg om hjælp?
- Jeg kan løfte den derop. - Jeg med.
Hvad kigger du på? Vil du spørge om noget?
Vil du vide, hvordan jeg kan køre? Eller hvor jeg køber tøj?
- Hvordan jeg kan nå pissoiret? - Hvad er et pissoir?
- Det er min far. Han spiller fodbold. - Rart for dig.
Han skal være i tv i morgen, hvis hans arm får det bedre.
Spiller din far fodbold i tv?
- Hvilket hold? - Heja Jets!
- Hvad er der galt med hans arm? - Min hund vippede ham ud af hængekøjen.
Virkelig?
Far blev så gal, at han skubbede ham i poolen.
Sagde jeg ikke, du ikke måtte genere de andre passagerer?
- Spiller du? - Ja.
Giver du ungen en del af gevinsten?
Hendes far er P.K. Carvell. Jeg tvivler på, at hun har brug for pengene.
- Hvor skal du hen? - Ud.
- Må jeg komme med? - Ikke nu, Raymie.
Må jeg ikke nok?
- Godt, så hent dine ting. - Fedt.
- Kan vi tage hen til shoppingcentret? - Ja, vi kan.
Jeg har hørt, at der er -80% hos Gamestop.
- Tror du, mor er skør? - Hvad?
Nej, nej, jeg var bare vred.
Far sagde, at pastor Bruce vasker hendes hjerne.
- Det er bare en spøg. - Er det?
- Jeg forstår den ikke. - Heller ikke jeg.
- Det her må være surt. - Hvad?
- At skulle flyve på din fødselsdag. - Regningerne skal jo betales.
Hvor længe bliver Chloe hjemme?
Alt er i skønneste orden, jeg strækker lige benene og ser til besætningen.
Raymie! Prøver du at skræmme livet af mig?
- Kom nu. - Den koster kun 200 dollars.
Jeg har dem.
Jeg må finde en måde at gengælde dig på.
- Hvad er der? - Ingenting.
Jeg troede bare, at pladserne var tættere på scenen.
Kaffe?
Hun klarer sig.
Mor.
Hun går stadig med den halskæde, du lavede til hende.
Hun tager den aldrig af.
Mor og far klarer det, ikke?
Jo, selvfølgelig, far blev bare kaldt på arbejde.
- Fortalte far om min kamp? - Selvfølgelig, vi talte kun om dig.
Han sagde, at du er verdens bedste baseballspiller.
Og han har ret.
- Jeg elsker dig. - Jeg har savnet dig.
Allahu Akbar!
Har nogen set min datter?
Katie? Har du set min datter?
Sid ned.
Chris! Luk mig ind!
Chris!
Sæt dig på din plads.
Raymie!
Hvor er hun?
Sid ned og tag sikkerhedssele på.
Alle bedes sætte sig ned!
Min baby!
- Jeg vil vide, hvad der sker. - Jeg kommer med.
Vi kræver nogle svar. Jeg vil tale med kaptajnen!
- Jeg beder jer! - Jeg vil tale med kaptajnen!
Jeg vil tale med kaptajnen!
Hør efter. Det her er kaptajnen.
Alle passagerer bedes straks vende tilbage til deres pladser.
Stop!
- Åbn døren! - Jeg beder jer...
Vi har en dekompression. Vend tilbage til jeres sæder og benyt iltmaskerne.
Vend tilbage til jeres pladser.
Det her er skørt...
Har du det godt?
Kom nu! Kør!
Stop!
PanCon 257 kalder. Vi har en nødsituation.
Mayday. Mayday. PanCon Heavy 257 kalder. Bekræft.
Jeg sænkede trykket, for at få dem tilbage på deres pladser.
Alle om bord er skræmt til døde, du må klare det, Hattie.
- Kan du det? - Ja.
Jeg siger noget til passagererne, hold øje med cockpittet.
Jeg er kaptajn Steele, jeg vil bede jer blive siddende på jeres pladser-
- men I kan tage iltmaskerne af.
- Hvad sker der? - Hvor er mine børn?
Jeg ved, I ønsker svar, det gør jeg også, og jeg skal gøre mig bedste.
Lige nu må jeg passe mit arbejde så vi er sikre.
- Sikre fra hvad? - Sid ned!
Sikre mod panik, der er den største trussel mod flyet lige nu.
Jeg vil bede kabinepersonalet tælle alle om bord.
Vi finder dem, som er forsvundet.
Jeg har ikke kunnet få kontakt med nogen, så jeg ved ikke, om dette-
- også har påvirket andre fly i området.
Men jeg lover at sige til, så snart jeg ved noget.
Er det alt?
Hvad?
Åh Gud!
Raymie!
Jeg forstår. Giv mig et sekund.
Kimmy...
Åh Gud, Kimmy...
Kimmy er forsvundet. Ray, hvad sker der?
- Tag dig sammen! - Hold om mig!
Hattie, se på mig.
Vi er uddannet til nødsituationer, men jeg er alene her.
- Så du må bevare roen. - Ja.
Gå bagud og tjek passagerlisten.
Vi må vide, hvem de er, og hvor mange, som savnes.
Jeg er bange. Er du ikke?
Det bliver jeg, når jeg får tid til det.
Hjælp mig, min baby er væk, hun er kun seks måneder.
- Beklager. - Ingen hjælper mig, hvorfor...
Det her er Cameron Williams om bord på PanCon Flight 257.
Vi er et sted over Atlanten med kurs mod London.
Cirka tre timer efter starten fra JFK indtraf-
- noget umuligt på det her fly.
Kan du fortælle mig, hvad du så?
Jeg ved det ikke, mit barn er væk, hun forsvandt.
- Hvad lavede du, da det skete? - Ingenting, jeg sad bare her.
Jeg troede, jeg var faldet i søvn og havde tabt hende.
Jeg skreg måske, jeg ved det ikke.
Hvor utroligt det end lyder, er folk om bord...
...simpelthen forsvundet. Kun deres tøj og ejendele ligger tilbage.
Det er min brors!
Frøken... går det?
Nej...
Det er ikke det, det kan det ikke være.
- Det er ikke hvad? - Nej.
- Jeg ved, hvad der foregår! - Hvad ved du?
Okay...
Det er et bad trip.
Du har haft dem før.
Det varer ikke evigt.
Hallo? Kan nogen høre mig?
Rolig nu, der sker ikke noget.
Vend tilbage til din plads.
Sådan, ja...
Jeg spænder sikkerhedsselen.
Du sagde, du vidste, hvad der skete?
- Intet af det her sker. - Rolig, vi skal nok klare det.
Du har ret, intet af det her, er sket.
Nu skal du slappe af. Læn dig tilbage og slap af.
Prøv at sove lidt.
- Vil du fortælle, hvad du så? - Det samme som dig.
Det ser ikke anderledes hernedefra.
Bemærkede du noget, før de forsvandt? Et lys, en lyd, hvad som helst?
Nej.
Hvad med der? Hvem er det?
Aner det ikke, en mand.
Var der noget usædvanligt ved ham?
Hør her, der er noget usædvanligt ved os alle sammen.
Fjern den tingest fra mig.
Åh Gud!
Du har ringet til familien Steele, indtal venligst navn og nummer.
Tag telefonen, mor, jeg ved ikke, hvad der sker.
Raymie, hvis du tog hjem og kan høre mig, så hør godt efter.
Jeg ved, du er bange, det er jeg også, men du må tage telefonen.
Jeg må vide, om du har det godt. Jeg må høre din stemme.
Jeg elsker jer.
Jeg tror, at vi alle sammen bør bede en bøn.
En bøn?
- En bøn til hvem? - Til Gud.
Hvilken Gud?
- Din eller min? - Bare til Gud.
- Vil du høre, hvad jeg mener? - Nej.
Vi er ikke kommet halvvejs, så jeg vender tilbage til New York.
Vi lander på JFK om lidt over tre timer.
Tillader I! Tillader I! Hvem er det? Hvem henter I? Raymie!
Ingen må komme nærmere, gå uden om.
Godt, tag det roligt.
Goddag, det her er Irene Steele...
Er du okay?
- Talte du passagerne? - De sidder ikke på deres pladser.
De fleste sidder slet ikke, de er bange, vi er alle sammen bange.
Lad os håbe, at hvad det en var, ikke sker igen.
Hvad er det?
Charlie 1581, det er PanCon 257. Hører I mig?
Charlie 1581, vi har en nødsituation. Jeg gentager, vi har en...
Charlie 1581, det er PanCon 257. Hører I mig?
Charlie 1581, I nærmer jer vores flybane.
Forbered kabinen. Nu!
Trafikadvarsel. Stig.
Vend straks tilbage til jeres pladser og spænd sikkerhedsselerne.
Charlie 1581, I er i vores luftrum. Jeg stiger 1000 fod. 1-0-0-0 fod.
Mayday. Her er PanCon 257. Vi har været indblandet i en kollision.
Charlie 1581 har styrtet ned. Vores koordinater er...
Fire syv...
Dette er en nødsituation.
Et fly er styrtet ned, vi har brug for et søge- og redningshold.
Kom nu, der må være nogen derude!
Hvad er der med jer? Tror I, en gruppe terrorister kan udvikle sådan et våben?
- Vi taler ikke om en bilbombe! - Et sådant våben er ikke af denne jord.
- Hvad siger du egentlig? - At de måske blev bortført.
Rumvæsener? Helt ærlig! Det kan I umulig tro på.
- Pas på hovedet. - Rolig nu.
- Går det? - Ja, sidder du på forsædet?
Sådan, så kører vi.
- Er der sket noget med nogen? - Hvordan gik med det andet fly?
Dit kamera. Tag et billede af vingen til kaptajnen.
- Ryk dig! - Tillader du!
Raymie!
Læger og sygeplejersker til sydfløjen.
Dr. Brandon til operationsgangen.
Sygeplejersker på station 3, svar på linje 1-7.
Se her, det var det jeg kunne få.
Vi var ca. 15 centimeter fra at miste vingen og spoileren er væk.
- Hvad indebærer det? - At det er sværere at tage farten af.
Landingsbanen på JFK er lang nok, et held vi ikke mistede agterenden.
Heldet er vist med os i dag.
De er alle sammen væk.
Det er ikke kun spædbørnene, det er også de større børn.
Er du sikker? Jeg leder efter min bror.
Jeg hørte nogle læger tale om det.
Det er ikke kun her, det er overalt.
I hele verden.
De sagde, at ingen har set et eneste barn, siden det skete.
Vi har enten skadet nogle sensorer, eller...
Jeg har mistet autopiloten.
Se efter, om der sprøjter væske ud fra vingen?
Væske? Du mener brændstof.
Jeg går nogle tusind fod op, tyndere luft giver os større rækkevidde.
I guder.
- Vi må tilbage! - Vi er på vej tilbage.
Nej, jeg mener til det sted, hvor de forsvandt, jeg må finde mit barn!
- Vi mister brændstof. Vi når ikke hjem. - Ikke hjem?
Vi har brændstofreserver, vi skal nok klare det.
Brænder flyet?
- Sid ned! - Vi har ret til at vide, om vi skal dø!
Ingen dør!
- Hør efter! Ingen vil dø! - Sid ned, alle sammen.
Kaptajnen har ret, hvor svært det end er, må vi være rolige.
Nej! Jeg har mistet alt, jeg har arbejdet for!
Nej, nej, nej...
Vingen på den her side brænder.
- Vingen eller brændstoffet? - Brændstoffet, et stort område.
- Vi flyver foran det, det brænder ud. - Men?
Det er brændstof, vi har brug for for at komme hjem.
- Kan du få os hjem? - Det afhænger af...
Om lækken befinder sig her eller her.
- Hvad kan vi gøre? - Vi lader det brænde.
Ilden er slukket.
- Den viser ingen ændring. - Er tanken så tom?
Det betyder, at vi ikke ved det, og at jeg har mistet højderoret.
Højderoret, vi kan ikke stige.
Det lader til, at vi indledte nedstigningen ca. to timer for tidligt.
- Tænk, at der ikke er kontakt. - Har du en satellittelefon?
- Journalist. - Pilot.
Det eneste fly heroppe ramte os.
Mistede de nogle passagerer?
Jeg ved ikke med passagererne, men jeg ved så meget som-
- at der ikke var nogen pilot i flyet.
Undskyld, jeg tænkte på...
- Hvad, hvis de stadig er her? - Hvad?
Jeg mener...
Hvad hvis vi ikke kan se dem, hvis de er usynlige?
Hold da kæft!
Lyder usynlighed mere skørt end forsvinden?
Hallo. Det her er ThreeStar Alarms.
Vi har noteret et alarmopkald fra Dem. På grund af usædvanlig...
- Hvad ved du om Kimmy? - Hvad?
- Hvor godt kendte du hende? - Ikke godt, vi fløj sammen tre gange.
Hent hendes ting, det hele, punge, jakke, kabinetaske.
- Gør det nu. - Ja.
Vi har et andet fly i vores luftrum, vend tilbage til jeres pladser.
Charlie 1581, I er i vores luftrum. Jeg stiger 1000 fod. 1-0-0-0 fod.
Tøm tasken, tøm tasken, kom nu...
Hvad leder du efter?
BIBELSTUDIER
Enten er jeg ved at blive skør, eller også er hele verden sindssyg.
Hvad snakker du om?
Jeg tror, jeg ved, hvor de er.
Hvad, hvis vi ikke er, hvor vi tror, eller hvornår?
Hvad hvis vi fløj gennem et ormehul, en rynke i tid og rum.
Teoretisk set kan vi være i en dimension, hvor de ikke eksisterer.
- Det er sindssygt. - Stop! Ikke mere, det gælder jer alle!
Jeg ved, hvad der foregår.
- Hvor meget betalte han dig? - Hvad snakker du om?
- Hvor vover han, hun er min datter! - Jeg ved ikke, hvad du tror...
Op med jer!
- Hvor har du den fra? - Hvor meget betalte han dig?
- Hvor tog han hende hen? - Hvem du taler om?
- Min mand. - Vent...
- Hold kæft, bare hold kæft! - Hvem er din mand? Sig det nu.
- Hvorfor gør I det her? - Hør her, jeg har aldrig mødt din mand.
- Hvorfor gør I det her mod mig? - Jeg ved ikke, hvad dit problem er...
Skal jeg skyde knoppen af dig?
Himlen?
Hvad er der med dig? Hvorfor siger du den slags?
Du har aldrig talt om Gud før. Hvor kommer det fra?
Fra...
...min kone.
Glem ham, ikke? Han er en idiot.
Men han er ikke delagtig i noget. Ret pistolen mod mig.
- Er jeg en idiot? Det er hende... - Ret pistolen mod mig.
Sådan ja, fint...
Fortæl mig nu, hvad du tror, der foregår?
Han prøver at tage hende fra mig.
Han tror, han kan købe sig til alt. Jeg tog min datter og flygtede.
Jeg faldt i søvn, nogen puttede noget i min drink, jeg burde have vidst det.
Han kunne ikke have gjort det her. Det er umuligt.
Flyet landede, mens jeg sov!
Han tog hende og betalte jer for at lyve for mig.
- Jeg kan ikke miste hende. - Du må høre på mig.
Jeg var vågen hele tiden, flyet landede ikke.
- Ingen er steget af flyet. - Hvor er hun så?
Jeg kan ikke miste hende, hun er det eneste jeg har.
Han synes allerede, jeg er skør, skal jeg sige, hun bare forsvandt?
Jeg ved, hvor hun er.
- Pastor Barnes? - Chloe!
- Davs. - Åh nej...
Gud være lovet, du er her stadig. Da min mor og Raymie forsvandt...
- Jeg var bange for, at Gud havde... - Det gjorde Han. Han havde lovet det.
- På et splitsekund. - Hvad?
- Det er sandt. - Hvorfor er du her så stadig?
Det står i Biblen, min forældre sendte mig på sommerlejr, alle talte om det.
De sagde, at en dag ville millioner af mennesker bare forsvinde.
Millioner, hvad sagde de ellers?
Jeg husker det ikke, det er længe siden.
- Mener du, det var Djævlen? - Nej, det var Gud.
- Sig ikke, du tror på det. - Det er ligegyldigt, hvad jeg tror.
- Hvor er de? Hvor blev de af? - I Himlen.
- P. K havde ret. - Hvad mener du?
- Måske er jeg skør? - Nej.
- Måske har hun det bedre uden mig. - Sig ikke sådan,
- Nej, lad være! - Verden er et bedre sted uden mig.
Hør på mig, gør ikke det der, du kan ikke bare opgive hende.
- Har du børn? - Nej, jeg har ikke.
Men jeg havde en syg mor, min far prøvede alt, læger, medicin...
Det hjalp ikke, jeg fandt hende en dag, da jeg kom hjem fra skole.
Hun lå bare der uden at røre sig.
Det gør du ikke mod Katie.
Vi ved ikke, hvad der er sket, men det er ikke Katies skyld.
Hvad hvis hun er derude et sted og ser på os?
Ja, sådan...
Hattie. Det her handler ikke om os.
Det handler om sandheden, koncentrer dig om den.
Sandheden? Mener du det alvorligt?
Det handler ikke om fortiden, men om hvad der sker om bord lige nu.
Det, der måske sker overalt.
De er altså i Himlen? Det er din konklusion?
Uden at tale med nogen, falder du for den første og bedste forklaring.
Irene vidste, det her ville ske.
Hvordan kan det lade sig gøre?
Måden, det skete på, måden, de forsvandt på.
Selv den måde tøjet blev efterladt på.
Hvordan kunne hun vide det? Tænk over det.
Hvorfor tænker du ikke over det her?
Du løj for din kone om mig. Du løj for hende om turen her.
Du løj endda for din datter.
Du lader til at kunne lyve for alle, og nu beder du mig finde Gud.
Hattie!
Jeg forstår det ikke, du var her hver dag.
- Du arbejdede her, prædikede her. - Det er ikke det, der tæller.
Jeg kan citere Biblen ordret, men det er ikke nok. Man skal tro.
Tro? Tro på hvad?
En Gud, som dræbte min far? En Gud, som tog min mor og bror?
- En Gud, som får fly til at styrte ned? - Han tog dem for at beskytte dem.
- Mod hvad? - Den mørkeste tid i verdenshistorien.
Forfølgelser, krig og syv års mørke, han bragte dem til Himlen.
Hvad med resten af os? Hvad med mig? Hvad skal jeg gøre?
Det handler ikke om, hvad vi gør, men om at bede, bede om tilgivelse.
Den Gud, min mor talte om, ville aldrig gøre sådan noget her.
Chloe, jeg beder dig, hør på mig.
Høre på dig? Hvorfor? Du hørte ikke på dig selv.
- Flysheriffen? - Ja.
Jeg glemte alt om ham.
PanCon 257, det er Centralen.
- PanCon 257, kalder Centalen. - PanCon 257, er det dig, Ray?
- Hvor er du? - 20 minutter fra JFK. Jeg måtte vende.
Hvor mange mistede du?
- Det er altså overalt? - Hele planeten, kammerat.
- Ingen kender tallet, men millioner. - Sig, det ikke er sandt.
Hvad med min familie. Ring til Irene for mig.
- Brændstofsituationen? - Kritisk.
Der er fly nede overalt, banerne er pakkede, man kan ikke lande.
- Hvad med LaGuardia? - Beklager.
- Hvor skal jeg hen? - Prøv inde i landet.
- Marcus, det kan jeg ikke! - Jeg kan ikke hjælpe. Prøv Syracuse.
Syracuse er umulig. Du må tale med dem.
Marcus! Marcus!
JFK Tower, PanCon 257 jeg mangler brændstof, jeg må have en landingsbane.
Så... er der en reserveplan?
Lad mig være ærlig.
Vi er ikke ved at løbe tør, vi flyver på dampene.
JFK var nærmest, og det ville være et rent held at nå dertil.
Vi har kun en mulighed, at de rydder en landingsbane.
- Vandet? - Jeg kan ikke hæve næsen.
Rammer vi vandet, flås flyet i stumper og stykker.
Jeg kan ikke...
Jeg kan ikke lade passagerne dø, uden mulighed for at angre.
Du er Venice Baxter, Toms datter?
Du husker det nok ikke, men vi mødtes en gang i din fars kontor.
Du sad ved siden af ham ved et lille gult skrivebord.
Jeg husker, at jeg tænkte, at han havde møbleret kontoret med alt det bedste-
- og så havde han det her lille plastikskrivebord ved siden af sig-
- som om det var kontorets smukkeste møbel.
Nogle gange var det den eneste måde, jeg fik ham at se på.
Han prøvede i det mindste.
Jeg havde også en lille pige, jeg mener, hun var lille.
Hun er gift nu, hun havde ikke et skrivebord i mit kontor.
Sandheden er, at jeg havde så travlt, at jeg dårlig så hende.
Da alle de mennesker forsvandt, tænkte jeg ikke engang på hende.
Jeg ville ønske, jeg havde, men jeg tænkte på penge og muligheder.
Og på at nå frem til mit næste møde.
Undskyld.
Du ved det, du sagde om Himlen...
Selvom jeg allerhelst vil se hende-
- så håber jeg ikke, hun er der, når jeg kommer hjem.
- Prøv at finde Chloe for mig. - Jeg har prøvet.
Jeg ikke tænkt på andet end hende, siden jeg gik om bord.
Det forstår jeg.
JFK Tower, hører I mig?
Vi nærmer os kysten. Vi er løbet tør for brændstof.
Jeg har brug for en landingsbane. Jeg gentager: En landingsbane.
Jeg har et fly fuld af mennesker uden spoilere eller klapper-
- hvis jeg flyver hende tør, mister jeg al bremsekraft.
Var du med hende, da hun fik koncertbilletterne?
Ja, jeg var. Hvad kan jeg sige? Hun blev såret.
- Jeg burde ikke have forladt hende. - Det kunne du ikke vide.
Jeg vidste, hun tog hjem for at se mig, og jeg rejste fra hende.
Kun Gud ved, hvad hun gennemlevet dernede.
Hun elsker dig, Ray, Hun vil forstå det.
Jeg kan ikke lade det være vores sidste ord.
Det er den sørgeligste dag i mit liv.
Det kan jeg ikke. Jeg må fortælle hende sandheden.
Hun skal vide, at det ikke var hendes mors skyld, det var min.
Hver gang hun nævnte Gud, vendte jeg hende ryggen.
Mor?
Jeg ved ikke, om du kan høre mig.
Men jeg vil bare sige-
- at i morges føltes det, som om familie brød sammen, og jeg gav dig skylden.
Jeg ved, jeg sårede dig.
Og det er jeg ked af. Jeg er virkelig ked af det.
Hallo? Hvem er det?
- Chloe! Det er Buck! - Tak.
Gud være lovet, du er i live! Hvor er min far?
Han er lige her.
- Chloe, har du det godt? - Jeg troede, du var død.
Har du det godt?
Ja, det tror jeg.
Men mor og Raymie er forsvundet.
- Mor advarede mig om det her. - Ja, hun sagde det også til mig.
Jeg elsker dig, skat, mere end noget andet i verden.
I lige måde, far, i lige måde.
Jeg er så ked af, jeg løj for dig, og ikke var hos dig i dag.
Men du skal vide, at jeg elsker dig, uanset hvad der sker.
Hvorfor siger du sådan? Hvad er det, der sker? Hvor er du?
Vi er stadig i luften, vi er på vej tilbage, men der er et problem.
Alle lufthavne er lukket, og vejene er proppede.
Og jeg har ikke nok brændstof. Chloe?
Far?
Chloe?
Mine damer og herrer, vi nærmer os New York.
Men vi har en udfordring foran os. Lufthavnene er lukket.
Jeg beder jer indtage jeres pladser, spænde sikkerhedsselen-
- og forholde jer roligt.
Men lad mig være ærlig, situationen er alvorlig.
Vi er i kontakt med kontrolcentret og prøver at finde en landingsbane.
Men vi har meget lidt brændstof tilbage.
Følg venligst kabinepersonalets anvisninger.
Og hvis I tror på at bede, så er det et godt tidspunkt.
- Vil du bede med mig? - Selvfølgelig, sid ned.
- Ingenting. Jeg får ikke noget signal. - Bliv ved at prøve.
Jeg må lande hende.
- Lande? Hvor? - På vandet.
- Men du sagde... - Jeg ved det.
Jeg venter længst muligt, men jeg kan ikke lande på JFK uden en bane.
JFK er omgivet af bebyggelse.
Hvis jeg flyver ind, uden et sted at lande-
- sender jeg et 400-tons missil direkte ind i Queens.
JFK Tower, PanCon 257, vi må have nødlandingstilladelse nu!
Bliv ved med at ringe til Chloe.
Hør godt efter, mens jeg gennemgår nødlandingsprodecuren.
Redningsvestene ligger under stolene.
Sikkerhedsselen skal være fastspændt over taljen-
- til flyet er helt stoppet.
Derefter bedes I følge kabinepersonalets instruktioner.
JFK Tower, PanCon 257 her. Vi skal have nødlandingstilladelse nu!
JFK Tower, PanCon 257. Vi skal nødlandingstilladelse!
Kom nu!
Sådan.
Buck? Kan du høre mig? Sæt mig på højttaler.
Jeg tror, I kan lande på den nye motorvej ved shoppingcentret.
- Jeg tror, jeg kan rydde nok plads. - Jeg kan ikke finde den i mørket.
Chloe, åbn din kompas-app.
Godt, vent lidt.
- Den er tændt. - Læs tallene i bunden.
Ja. 40.66.34 nord...
- 73.78.32 vest. - Jeg har dem.
- Hvor meget plads har vi? - En kilometer, men der er mere.
Hvor meget? Jeg skal bruge mindst halvanden kilometer.
Chloe! Chloe, er du der stadig?
Jeg har ryddet 1.3 kilometer!
Buck? Buck, kan du høre mig?
Hallo? Fandens!
Kom nu!
Sig, det er løgn, kom nu!
Vi har brug for noget, så vi kan se, hvor området begynder.
- Hvordan har du det? - Åh nej...
Må jeg sætte mig her et øjeblik, til din mand er tilbage fra toilettet?
- Der er ikke mere brændstof. - Hvad? Nej!
Vi kan svæve ned, men vi rammer jorden hårdt.
Vi har ingen motorkraft, kun bremser. Hun må skaffe os alt det, hun kan.
- Far? - Chloe!
Jeg har ryddet 1.4 km, men der er en masse tungt udstyr på vejen.
1.4 km er nok, men jeg har brug for en lyskilde, så jeg kan se landingsbanen.
Jeg blinker med det lange lys, kan du se det?
Vi er for langt ude, jeg skal bruge et signallys eller sådan noget.
Tiden løber fra os, jeg må lande nu, Chloe!
Hvordan kan du ryge uden tændstikker?
- Der er ikke nok plads, vel? - Nej, men det skal hun ikke vide.
Så er det nu, vi lander.
Kan du se noget? Bliv ved at kigge. Det er inden for fem kilometer.
Vi har kun et forsøg, jeg må vide, hvor den begynder.
- Ikke noget endnu. - Kom nu, skat!
Der!
Kom nu! Nej, nej, nej!
Landingsstellet er væk.
Far, du har ikke noget venstre hjul!
Vi er hjemme.
Klarede alle det? Alle skal ud af flyet nu.
En ad gangen, kom nu. Buck, hjælp dem, når de kommer ned.
- Gå væk fra flyet, når I kommer ned. - Du skal ned, kom nu.
Kom nu, kom, kom.
- Vær forsigtige. - Skynd jer ned ad agterslisken.
På fart på!
- Buck! - Chloe!
Tak!
- Du gjorde det fantastisk. - Du med.
Hattie...
- Jeg er ked af det. - Jeg ved det.
Far!
Jeg burde have været her med dig, mor og Raymie.
Jeg er bare glad for, at du klarede det.
Jeg mente, at du måske ville have dem her.
- Gudskelov. - Går det?
- Det ligner verdens undergang. - Nej, ikke endnu.
Jeg er bange for, at det her kun er begyndelsen.
Men den dag og det øjeblik kender ingen...